Tanaka-san!
En historie som min burde slet ikke blive fortalt.
For min verden er lige så dunkel, som den er skrøbelig.
Den kan ikke overleve uden at være hyllet i mystik.
Jeg blev ikke født til at leve som geisha.
Som så ofte i mit besynderlige liv -
- blev jeg ført dertil af strømmen.
Første gang jeg fandt ud af, at min mor var syg, -
- var da min far kastede fiskene tilbage i havet.
Den aften gik vi sultne i seng.
For at vi kunne mærke tomheden, sagde han til os.
Mor sagde altid, at min søster Satsu var som træ.
Lige så fæstet i jorden som et Sakura-træ.
Men hun sagde, at jeg var som vand.
Vand kan skære sig vej selv gennem sten.
Og når det er spærret inde, skaber vandet en udvej.
Stop her.
- Er det pigerne fra Tanaka? - Ja, søstre fra Yoroido.
Måske hende her. Ikke den anden.
Nej, Chiyo! Chiyo!
Satsu!
Vis din respekt for Mor. Du må ikke tale. Jeg svarer for dig.
Knæl.
Og ned med hovedet. Se hende aldrig i øjnene.
- Hvor gammel er du? - Hun er fra hanens år.
Blot ni år.
Hvor er min søster?
Lad mig se dine øjne.
Se på mig.
For meget vand.
Men, okasan, en smule vand er godt som forsvar mod ilden.
Så brænder ens okiya ikke, så man mister sine kimonoer.
Bondepiger, altså.
Det er for sent at sende hende tilbage.
Op.
Pumpkin, hold hende i ro. Mor er nedenunder.
Luk mig ud!
Luk mig ud! Luk mig ud!
- Hold op! - Slip mig!
Mor hører dig. Hun har en bambusstok.
Jeg vil hen til min søster! Satsu!
Jeg græd også i starten.
Det er nemmere, hvis du glemmer alt, -
- der er sket, før du kom her til okiyaen.
Hvis du gør indtryk på Mor og gør, som hun siger, -
- så sender hun dig i skole, så du kan blive geisha.
- Hvad? - Geisha. Ligesom Hatsumomo.
Så kan du drikke sake og sove hele formiddagen.
Hvor er min søster?
Sikkert i en anden okiya i hanamachien.
Din familie har solgt dig til huset her.
Du bor her nu.
Udenfor bærer du de her.
Indenfor er det de her.
Vi viser ikke vores nøgne fødder ligesom abekatte.
Her sælger vi ikke kød.
Dette er et geisha-hus.
Husk altid at gøre denne okiya ære.
Du hører efter og tager ved lære.
Kom så i gang.
Vær stille. Hatsumomo sover.
Pumpkin, hvornår må jeg komme udenfor?
Uden for okiyaen? Det kan du ikke. Det er ikke tilladt.
Hvordan finder jeg så Satsu?
Du kan ikke bare gå fra dør til dør i hele den her hanamachi.
Er du klar over, hvor mange der er?
Se selv.
Strammere.
Chiyo. Chiyo-chan.
Kom med.
For to nætter siden måtte Hatsumomo blive i tehuset lige indtil daggry.
Det var, hvad hun fortalte Mor. Men hun var her sammen med en mand.
Hvorfor kan du ikke tie stille?
Så det er altså den nyankomne?
Det er en skam, at hun stadig stinker af fisk.
Hold dig fra mit værelse.
Dine fingre lugter.
Du kan ikke gå og pille ved mine ting.
Den eneste grund til, at Mor tåler Hatsumomo, er, -
- at hun henter mange penge hjem.
Glem det aldrig.
Det er Hatsumomo, der betaler din aftensmad.
Det tøj, du bærer.
Da hun var 20, -
- havde hun allerede indtjent sin egen købspris.
Ganske uhørt.
Alle i hanamachien har talt om hende lige siden.
Er de alle sammen hendes?
Aldeles ikke. De tilhører okiyaen.
En kimono af tatsumura-silke som denne her -
- ville man skulle spare sammen til i et helt liv.
En geisha har brug for elegante klæder, -
- ligesom en kunstner har brug for blæk.
Hvis hun ikke er ordentligt klædt på, er hun ikke en ægte geisha.
- Ingen har fortalt, hvad en geisha er. - Det finder du tidsnok ud af.
Jeg har godt nyt til dig, mit barn.
Mor har besluttet sig for, at du skal sendes i skole.
Du skal være geisha.
Chiyo! Pumpkin!
Skynd jer. I må ikke komme for sent.
I kommer for sent.
Af sted.
Denne vej.
Pumpkin!
Pumpkin, jeg løber væk. Jeg vil finde Satsu.
Nej, Chiyo-chan!
Du ødelægger det både for dig selv og for mig.
Bliv hos mig.
Blæksprutte. Kom nu.
Du kan lede efter din søsters navn senere.
I kommer for sent!
Chiyo! Hvor er Bedstes mad?
Hvor har du været?
Her er iskoldt.
Luk vinduet.
Millioner af mennesker står uden arbejde og lever på sultegrænsen.
Banker i Tyskland lider fortsat under hastig inflation.
En af årsagerne til deres lidelser er deres kamp for at betale -
- deres store krigsskadeerstatning.
Chiyo, skynd dig at komme!
Hatsumomo er i badehuset. Ryd op.
Men hun bad mig...
Her er det ikke Hatsumomo, der bestemmer.
Kejseren har indvilget i at sende militærinstruktører til Manchuriet.
Næ, se engang, hvem der er på mit værelse.
Har du rørt ved den her?
Jeg kan høre generalen for mig:
"Hatsumomo, du plejer at dufte af jasmin.
Hvad er det for en ny parfume? Pindsvinefisk?"
Du måtte jo ikke røre mine ting. Kan du ikke forstå hvorfor?
Fordi så vil generalen sige: "Hatsumomo, du stinker."
Du lugter i det mindste ikke lige så fælt som din søster.
Hun var her, at du ved det. Hun kom for at lede efter dig.
Var det forkert af mig at bede hende gå?
Vær sød at fortælle mig, hvor hun er.
Kun hvis du sværger mig troskab.
Ja?
Forsvind så med dig.
Hatsumomo. Du vækker hele huset.
Din storesøster er tørstig. Det er jeg også. Hent noget øl.
Jeg har ikke lyst til øl.
Jeg ved godt, hvad du har lyst til, og han hedder Koichi.
Hvad sagde du, Korin?
Undskyld. Jeg glemte det.
Du er bare jaloux over, at der er en, der holder af mig.
Gæt, hvem den her tilhører.
En så eftertragtet geisha som hende -
- burde holde godt øje med sine klæder.
- Er det Mamehas? - Ja.
- Hvordan fik du fat i den? - Jeg bestak hendes kammerpige.
- Værsgo. - Jeg kan ikke. Giv hende den.
Smukke Chiyo, kom her.
Så, lille Chiyo, nu er det tid til at øve dig på din kalligrafi.
Dér.
Husk nu, at du har svoret mig troskab.
Du må ikke lade nogen se dig.
Af sted.
Så får den store Mameha sig en lærestreg.
Tyvagtige rotte!
Den kimono var mere værd end dig!
Forsigtig. Du ender med at gøre større skade på dig selv.
Lad mig gøre det.
Knæl!
Hvad har du gjort Hatsumomo?
Jeg har ikke gjort noget. Jeg sværger.
Hendes lille nummer med den kimono kommer til at stå dig dyrt.
Hvordan du end har gjort hende vred, må du hellere holde op nu.
Læg dig på maven!
Jeg prygler dig hårdt, så Mor ikke gør det endnu hårdere.
Jeg sagde jo, du ikke måtte blive set.
Jeg har holdt mit løfte.
Fortæl mig nu, hvor hun er.
Hun bor i den næste hanamachi i et hus, der tilhører Tatsuyo.
I glædesdistriktet.
Tro mig, lille Chiyo. Du skal nok finde hende.
Tatsuyo?
Satsu!
Satsu fra Yoroido!
Satsu!
Chiyo-chan!
- Hvor blev du af? - Satsu, jeg forsøgte.
Jeg fandt din okiya for flere uger siden. De sendte mig bort.
- Jeg vidste det ikke. - Jeg har sådan savnet dig.
Lad os stikke af i aften.
Men vi har brug for penge, Chiyo. Jeg kan stjæle nogen i morgen tidlig.
- Nej, i aften. Kan vi ikke nok? - Nej, i morgen.
Mød mig ved Sasame-broen, når mørket falder på.
Jeg er nødt til at gå nu. Skynd dig, inden nogen ser os.
Hvad så, hvis jeg ikke kan slippe væk?
Det er vores eneste chance.
Når jeg først er rejst, kan jeg ikke komme tilbage.
Jeg har ventet, så længe jeg kunne. Gå nu.
Hvad laver hun her? Hun har set os.
Dumme tøs. Hvorfor er du kommet tilbage?
Du havde en oplagt mulighed for at stikke af.
Ind med dig.
- Koichi, lad nu være. - Vi sniger os rundt som forbrydere.
- Koichi, nej. - Det er nedværdigende.
Hvad foregår her?
Koichi.
Hvem dér?
Gå. Nu.
Lad mig se dit ansigt.
Se, jeg tog hende i at stjæle.
Hun ville stikke af med sin søster, luderen.
Din lille tyveknægt!
Hun lyver!
- Efter alt, vi har gjort for hende. - Jeg så hende sammen med en mand.
Han hedder Koichi.
Hold mund! Vi burde smide hende ud.
Hold hendes arme.
Du må aldrig se ham igen.
Hvad havde du forestillet dig? At en geisha har lov til at elske?
Aldrig.
Lås porten.
Ingen forlader denne okiya.
Mange tak.
Doktor Moro er meget dyr.
Du er ved at sætte dig i noget af en gæld.
En ødelagt kimono. Geishaskole.
Ris og syltede grøntsager. En togbillet. Mr. Bekku.
Alt sammen oven i den pris, jeg betalte mr. Tanaka.
Og for hvad?
Nu hører jeg, at din søster er stukket af.
Hun ventede ikke på dig.
Og nu kan hun aldrig vende tilbage.
Du er nødt til at glemme, at du har haft en søster.
Nu er vi din eneste familie.
"Kære Satsu og lille Chiyo.
Som tidligere forældreløs -
- er det med sorg, at denne ydmyge person må oplyse jer om, -
- at seks uger efter I drog af sted til jeres nye liv i Miyako, -
- blev jeres ærværdige mors lidelser bragt til ende.
Og blot få uger senere -
- forlod jeres ærværdige far også denne verden.
Denne ydmyge person er sikker på, -
- at begge jeres ærværdige forældre har fået en plads i Paradis."
I templet er der et digt, der hedder "Tab", -
- som er hugget ind i stenene.
Det består af tre ord. Men digteren har slettet dem.
Man kan ikke læse "Tab". Kun føle det.
Min far og mor havde forladt dette liv.
Min søster hørte jeg aldrig fra igen.
Jeg havde bragt skam over okiyaen, så Mor havde andre planer med mig.
Jeg skulle betale af på min gæld -
- år efter år efter år.
Ikke som geisha, men som hendes slave.
Det er for smuk en dag til at være så ulykkelig.
Er du faldet?
Hvorfor er du så genert?
Der er ikke noget at skamme sig over. Vi snubler alle fra tid til anden.
Kan du se hende den fortryllende dame i grønt?
Engang da hun blot var maiko, faldt hun ud af sine sko.
Det er sandt.
Og se hende nu. Så elegant.
Formand, skal vi ikke skynde os? Vi går glip af begyndelsen.
Vi ser forårsdansen hvert år. Vi kan godt dvæle en stund.
Hvad hedder du?
Du skal ikke være bange for at kigge på mig.
Kan du lide blomme eller kirsebær?
Til at spise?
Jeg er glad for blomme. Kom.
Ingen af os møder så meget venlighed i livet, som vi burde.
En af hver, tak.
Mine børn glæder sig til dem her hvert forår.
Nu er jeg også geisha.
Det er du da også.
Hvordan har du fået de overraskende øjne?
- Dem har jeg fået af min mor. - Det var gavmildt af hende.
Ligesom De har været over for mig.
Vil du ikke smile til mig?
Sådan, ja. Det er din gave til mig.
Her har du penge til din aftensmad. Lov mig en ting.
Næste gang du falder, må du ikke rynke brynene.
Det var bedre.
I det øjeblik forandredes jeg fra -
- at være en pige, der kun havde tomhed i vente, -
- til en, der havde et mål med livet.
Jeg så, at det at være geisha -
- kunne være springbræt til noget andet.
En plads i hans verden.
De penge, jeg havde fået, -
- kunne jeg have købt fisk og ris for i en måned.
Men jeg brugte dem på bønner -
- og beholdt kun hans lommetørklæde.
Jeg bad om en dag at blive geisha.
Og at jeg på en eller anden måde ville møde ham igen.
Imperiets krigsministerium melder om godt nyt.
En stor sejr for vor ven Adolf Hitler.
Hitler forlangte selvbestemmelse til tyskere bosat i Østrig.
Hitlers søgen efter lebensraum...
Chiyo, jeg kan ikke finde min kam. Har du fundet den?
- Pumpkin, vi skal gå nu. - Jeg har fundet den.
Arigato, Chiyo.
Jeg kunne slet ikke sove i nat. Jeg var så bekymret over mit hår.
- Sidder det skævt? - Du er smuk.
Når dit hår er sat sådan op, -
- ligner du et græskar mere end nogensinde.
Lad være med at stikke halsen frem som en skildpadde.
Er hun ikke klar? Vi kommer for sent.
Stakkels Pumpkin. Hun får sin debut, men alle vil stirre på dig.
Og denne gang stemmer du din shamisen, før du spiller.
Når du gør dig selv til grin, får din storesøster skylden.
Hold op med at græde, så løber din sminke.
Pumpkin!
Undskyld mig.
Tak.
Den vinter jeg fyldte 15, så jeg formanden igen.
Men det var ikke den eneste overraskelse, skæbnen bragte mig.
I selskab med sneen ankom en yderst uventet gæst.
Hvad vil hun her?
Chiyo, luk porten op.
Nu hvor Deres elskede Bedste er væk, har De ikke brug for en kammerpige.
Det kunne aldrig falde mig ind at tvivle på den store Mameha, -
- men du kunne have valgt hvem som helst i hanamachien.
De smigrer mig sandelig.
Jeg gav dig gerne Pumpkin, men hun er bundet til Hatsumomo.
Det kunne aldrig falde mig ind at bede om hende.
Desuden ville jeg jo altid kunne sælge Chiyo til mrs. Tatsuyo.
Med Deres øje for skønhed og næse for talent -
- må De da kunne se, hvilket frygteligt spild det ville være.
Hvis du ikke var den venlige geisha, som jeg ved, du er, -
- så ville jeg have troet, at du lagde planer mod Hatsumomo.
I så fald er jeg taknemmelig for, at De ikke er mistroisk anlagt.
Måske kan du ægge min nysgerrighed med...
...dit tilbud.
Jeg betaler for Chiyos uddannelse, alle hendes udgifter, -
- indtil hun er debuteret.
Nu er jeg da først overbevist om, at du laver sjov med mig.
Jeg kunne ikke være mere alvorlig.
Hvis Chiyo ikke har betalt sin gæld et halvt år efter sin debut...
Det kan ikke lade sig gøre!
...så betaler jeg Dem det dobbelte.
Ingen geisha ville kunne...
Jeg er sikker på, at De ikke vil have indsigelser mod en enkelt betingelse.
Hvis Chiyo tilbagebetaler sin gæld inden for den aftalte tid, -
- får De ikke del i hendes fremtidige indtjening.
Det er for godt til at være sandt. Mameha er ude på noget.
Det er ikke for pengenes skyld, det er sikkert og vist.
Det forlyder, at efter ministeren købte hendes mizuage, -
- har hun været rig.
Er det sandt? Det er absurd, at hun skulle have bemærket Chiyo.
Det var den kimono. Hun kan huske, at du ødelagde den.
- Nu vil hun hævne sig. - Et spøjst syn, ikke?
Hatsumomo, der spankulerer ind i tehus efter tehus med lille Pumpkin.
Og Mameha med vores kammerpige.
Jeg er så langt bagud. Jeg indhenter dig aldrig.
Bare rolig, jeg skal nok hjælpe dig.
Pumpkin!
Du må aldrig mere tale med hende.
Nu er I rivaler.
Pumpkin...
Sådan var livet i denne lille kvindeverden.
Veninder vendte sig mod hinanden.
Og nu var de to mægtigste geishaer i Miyako uvenner på grund af mig.
Hatsumomo stod bag min ryg.
Mameha rakte en hånd frem og gav mig en chance for at blive -
- en af de elegante kvinder, jeg havde set på broen.
Skride frem i en silkekimono med formanden ved min side.
Chiyo er min nye protegé.
Lige så smuk som sin storesøster.
Og med øjne som regn.
Baronen betyder meget for mig. Han er min danna.
En dag, hvis du er heldig, vil du også få en velynder.
Du skal ikke knæle. Du er ikke tjenestepige længere.
Træd frem i lyset.
- Jeg kan se vand i dig. - Mishager det dig?
Vand er kraftfuldt.
Det kan skylle jorden væk, slukke ilden og tilmed ødelægge jern.
Men du har ikke benyttet dig af dine styrker, har du vel?
Angående Deres kimono...
Sig bare undskyld, hvis du har lyst.
Det er jo et perfekt buk for en grisefarmer.
Du skal ikke sænke hovedet. Hold fingerspidserne samlet.
Ind med albuerne. Ikke lægge vægten på hænderne.
Ja.
Hvad angår kimonoen, så er jeg ikke helt dum, Chiyo.
Hatsumomo kan ikke udholde konkurrence.
Er hun jaloux på dig?
Jeg er bange for, at det ikke er mig. Det er en, der er tættere på hende.
Rejs dig op.
Ikke som en hest.
Lad din fod glide fremad.
Sådan. Gå så. Du er en storartet geisha.
Sig mig, Chiyo, taler fru Nitta nogensinde om fremtiden?
Ikke med mig.
Hun vil udnævne en arvtager.
En af hendes geishaer skal efterfølge hende.
Det er sært, at hun ikke har valgt Hatsumomo.
Det ville være som at lukke en tiger ud af dens bur.
Du har talent for at udtrykke dig.
Og hvis mrs. Nitta vælger Pumpkin, -
- vil det næppe være en trussel.
Men en ung pige med øjne som regn...
Mrs. Nitta ville aldrig vælge mig.
Tværtimod. Det er det, der er vores mål.
- Er det? - Selvfølgelig.
Hvis du ikke arver okiyaen, falder vi i kløerne på tigeren.
Vand har altid så travlt. Det er måske også det bedste.
Vi har ingen tid at spilde.
Vi skal forvandle dig.
Det, der normalt tager år, skal du lære på nogle måneder.
Tænk dig, at jeg underholder baronen.
Som så mange andre kunder er han fanget i et arrangeret ægteskab.
Så når han i stedet søger mit selskab i tehuset, -
- belønner jeg ham sådan her.
Med et glimt af mit håndled.
Når han ser en dydig, lille antydning af bleg hud...
Det fornøjer ham.
Eller når du sætter dig, -
- kan du et kort øjeblik trykke dit ben mod hans.
Altid ved et uheld, naturligvis.
Mameha, hvornår vælger en geisha sin danna?
Det er desværre omvendt. Koncentrer dig om dine studier.
Musik. Kunsten at konversere.
Det er sådan, man tiltrækker en danna.
På fødderne, ikke på ryggen.
Husk på, Chiyo, at geishaer ikke er kurtisaner.
Og vi er ikke hustruer.
Vi sælger vores evner, ikke vores kroppe.
Vi skaber en hemmelig verden.
Et sted fyldt med skønhed.
Selve ordet "geisha" betyder "kunstner".
Som geisha bliver man vurderet som et omvandrende stykke kunst.
Smerte og skønhed følges hånd i hånd for os.
Dine fødder vil smerte, dine fingre vil bløde.
Selv det at sidde og sove vil være smertefuldt.
Du kan ikke kalde dig selv en ægte geisha, -
- før du kan få en mand til at stoppe op med et enkelt blik.
- Det kan ingen da. - Vælg en eller anden.
Den grå hat.
Vælg en for mig, Onei-san.
Drengen på cyklen. Ét blik.
Du er jo parat.
Skynd dig. Du tjener ingen penge ved at stå og glo på dig selv.
Det bringer held.
Den vil for altid binde os sammen som søstre.
I dag lægger du din barndom bag dig og kaster dit navn af dig.
Fra i dag vil du være kendt som:
Sayuri.
Da Mameha gav mig mit nye navn, -
- mærkede jeg lille Chiyo forsvinde bag en hvid maske med røde læber.
Nu var jeg en maiko. En geisha under oplæring.
Fra det øjeblik sagde jeg til mig selv:
"Når jeg brygger te, når jeg hælder sake op, -
- når jeg danser, når jeg binder mit obi, -
- vil det være for formanden.
Lige indtil han finder mig. Indtil jeg er hans."
Er du klar?
Tak.
Mine venner, vi har den fornøjelse at være vidner til en maiko-debut.
De øjne kan jeg godt huske. Hvad var det, hun hed?
Sayuri.
Beslutsom.
Havde der været en dråbe te tilbage, ville Sayuri have fået den ud.
Ikke drille, baron. Det er hendes første gang.
Sikke en smuk dans, ikke sandt, Pumpkin?
Hendes vifter er så hypnotiske, -
- at man aldrig bemærker hendes fødder.
- Hvad er hendes navn? - Hendes navn er Sayuri.
Sayuri? Et navn, der er så sødt som hun selv.
Desværre kan selv en tjenestepige kalde sig en geisha i dag.
Så det er dejligt at se en oprigtig, ung maiko.
- Ikke sandt? - Jo, bestemt.
Du vil vel gerne takke Hatsumomo for hendes komplimenter.
Der er så meget, jeg gerne ville sige til Hatsumomo.
Nogle gange er tavshed den klogeste bemærkning.
Det klogeste råd at følge er ens eget.
- Jeg var selv maiko engang. - Naturligvis.
Men det er bare så længe, -
- længe, længe, længe siden.
Jeg tilintetgør dig.
Hun kan tilintetgøre dig.
Hun vil sprede rygter, forfølge dig og stjæle dine kunder i det håb, -
- at mrs. Nitta vil vælge Pumpkin i stedet for dig.
- Hvad kan vi gøre? - Være klogere end hende.
Finde et sted uden for hendes rækkevidde, -
- hvor du kan udøve dine færdigheder uden andres indblanding.
- Din første sumokamp. - Hvad?
I dag skal du møde Iwamura Ken.
Han er den øverste chef for Iwamuras elselskab i Osaka.
Han har været min kunde i årevis.
Vi skal underholde ham og hans makker Nobu.
Nobu kan vise sig at være lidt af en udfordring.
Han bryder sig ikke om geishaer.
Vær opmærksom. Jeg tager mig af resten.
Formand Iwamura, direktør Nobu.
- Det er min nye lillesøster, Sayuri. - Nobu-san.
Nobu-san.
Såret i Manchuriet. En krigshelt.
Sayuri, er det her din første sumobrydekamp?
Nobu-san må lære dig om det. Jeg kan ikke skelne mellem bryderne.
Det er formandens måde at sige på, at han hader sumobrydning.
Har du bemærket vores bidrag?
Vi udnytter vandkraft til at føre strøm ud til de mindre landsbyer.
Det var i avisen, ikke?
Med et billede af formanden. Du opvejer alle mine mangler.
Tillad mig at spørge, hvordan udnytter man vandkraft?
Bed aldrig en ingeniør forklare dig noget. Han vil bare...
Lad nu pigebarnet se sumo.
Kom så!
Hatsumomo, den snog. Vend din opmærksomhed mod Nobu.
Men, Mameha-neisan...
Hatsumomo finder ham frastødende. Hun ville aldrig stjæle ham fra dig.
Måske vil Nobu-san være så venlig at forklare mig reglerne.
Der er tre vigtige ting her i livet: sumobrydning, forretning og krig.
Forstår man den ene, forstår man alt. Men hvad angår det en geisha?
Du tilbringer din tid med at spille musik og danse.
Jeg erklærer mig ydmygest uenig.
Er sumobrydning andet end en dans mellem kæmper?
Er forretning andet end en dans mellem firmaer?
Jeg vil gerne kende til enhver slags dans.
De kaster salt i ringen for at rense den.
Manden dér er Miyagiyama. Den mægtigste sumobryder i Japan.
Men han er så lille.
Kun i forhold til sin modstander.
Miyagiyama må bruge hataki komi.
- Hører du efter? - Ja.
Hataki komi er en teknik, som den mindste bryder kan bruge -
- for at bringe den større ud af balance.
Sejren tilfalder ikke altid den stærkeste.
Se. Dér. Se hans blik.
- Tiden er desværre løbet fra os. - Går I allerede?
Ikke endnu. Hun skal se det.
Se, dét er hataki komi.
Nu forstår jeg, hvorfor De synes om sumobrydning.
Man kan aldrig bedømme en mands styrke ud fra hans udseende.
Mameha.
Tag hende bare med en anden gang.
Jeg gennemsøgte avisen for at finde billedet af formanden.
Jeg ville gøre alt for at bevare vores øjeblik sammen.
Et øjeblik, der blev taget fra os, -
- da jeg måtte vende min opmærksomhed mod Nobu.
I det øjeblik mærkede jeg verden forskubbe sig.
Men det gjorde min beslutsomhed ikke.
Jeg afgav et løfte til mig selv.
Jeg ville låse mit hjerte inde sammen med billedet -
- og gemme det til ham.
Kom her.
I aften udsætter vi Hatsumomo for et lynangreb. Hataki komi.
Hvordan?
Vi mødes med Nobu-san på restaurant Tsunashima.
Men først besøger vi doktor Crab.
- Doktor Crab? - Det er et øgenavn, han har fået.
Lig stille.
Jeg har en ide. En plan.
Skær dig i benet dér.
- Hvad? - Ellers gør jeg det for dig.
- Er du blevet vanvittig? - Stoler du på mig eller ej?
Nå?
Gør det nu.
Skødesløs med saksen?
Lige gennem din smukke kimono. Sikke en skam.
Hun får ikke noget ar, vel?
Sayuri er en ganske særlig pige, der går en ganske særlig tid i møde.
Ja. Med de øjne må du være lidt af en sjælden vare.
Et rent snit.
Det vil ikke kunne ses, det lover jeg.
Men jeg må hellere ordinere et antiseptisk middel.
Hvis din ærværdige søster siger "skær dig", så skærer du dig.
Hvis hun siger "følg mig", så følger man efter.
Mit liv var forvandlet til et spil, og kun hun kendte reglerne.
Ekubo. Når øjeblikket byder sig, giver du den diskret til Nobu.
Han ved, hvad det betyder.
Goddag.
- I har ladet os vente. - Tilgiv os, Nobu-san.
Formanden mener, jeg bør nyde livet noget mere. Musik og teater.
Hvad mener du om det?
Det er nytteløst at skubbe en vogn sidelæns.
Man kan ikke ønske sig, at Nobu-san skal være andre end sig selv.
Jeg kunne ikke være mere enig. Jeg skylder denne mand alt.
Han tillægger mig som sædvanlig for stor ære.
Sandsynligvis.
Det er blot et nips. Jeg fandt den for et par dage siden.
Nobu-san, jeg anede ikke, at du var så sentimental.
Du kan jo se det som mit nye jeg.
Min mor plejede at gå med noget lignende.
Kan du ikke lide den?
Om forladelse. Jeg har aldrig før modtaget en gave.
Sikke en smuk kam.
Hvilket frydefuldt øjeblik, Sayuri.
Nu får du omsider, hvad du har fortjent.
Hvor yndigt.
Vil I have os undskyldt?
Vi har andre planer.
Mange, faktisk.
Pumpkin.
Det er vældig pænt af Dem.
Giv den her til doktor Crab.
- Mameha, hold nu op. - Er du ked af det?
Jeg vil gerne stole på dig, men du må fortælle, hvad der foregår.
- Jeg sikrer din fremtid. - Men fortæl mig hvordan.
Jeg forsøger at arrangere en budkrig.
- Over hvad? - Din mest dyrebare egenskab.
- Og hvad er så det? - Din mizuage.
Fortalte Mor dig nogensinde om ålen i grotten?
Af og til vil mandens ål gerne besøge en kvindes grotte.
Det ved jeg godt.
- Gør du det? - Jeg bor sammen med Hatsumomo.
Din grotte er uberørt. Det kan mænd godt lide.
Det kalder vi mizuage.
Og for at blive fuldbyrdet geisha må du sælge den til højestbydende.
- Har du solgt din? - For den højeste pris nogensinde.
10.000 yen. Jeg betalte mig ud af min gæld.
Og det vil du også gøre.
Når du giver riskagen til doktor Crab, -
- er det et tegn om, at din mizuage er moden til at blive solgt.
Doktoren ønsker ikke at se dig i aften. Eller nogen anden aften.
Pumpkin. Hatsumomo har besøgt doktor Crab, ikke?
Jeg må gå.
- Har hun ikke? - Det ved jeg ikke.
Selvfølgelig gør du det. Du følger hende overalt.
- Skulle jeg forråde min storesøster? - Har hun også gjort dig grusom?
Min Pumpkin fortalte altid sandheden.
Sandheden.
I aftes gik vi til tehuset for at hilse på doktor Crab.
Jeg sad udenfor, men jeg hørte dem. Hatsumomo sagde til ham:
"Jeg bor sammen med Sayuri. Hun tager mænd med hjem."
"Nej da", sagde han. "Selv gemene sømænd og fiskere."
Doktoren så sløj ud, som om han ikke ville høre mere, men hun fortsatte.
Hatsumomo sagde: "Har jeg sagt mere, end De ønskede at høre?"
Undskyld. Jeg ville have sagt noget, -
- men hvordan skulle jeg have gjort det, Chiyo-chan?
Er jeg virkelig ligesom hende?
Selvfølgelig ikke.
Er Mameha-san også ond mod dig?
Nej. Hun er virkelig god ved mig.
Men jeg kan befrygte, at hun fører mig væk fra det, jeg ønsker.
Ham Nobu?
- Synes du virkelig om ham? - Nej.
Det tænkte jeg nok. Er der en anden, du synes om?
Du skal ikke være bekymret for mig. Jeg skal nok klare mig.
Mor har tænkt sig at adoptere mig, -
- så min drøm om at få mit eget sted at bo vil måske gå i opfyldelse.
Jeg må gå.
Vi kan stadig vinde.
Hvordan? Hatsumomo har forgiftet mit forhold til doktor Crab.
Glem ham. Der er mange andre fisk i havet.
- Formanden har været sød... - Nobu og formanden er partnere.
De ville aldrig byde mod hinanden. Vi må kaste et større net ud.
Tænk dig en aften i Miyako, -
- hvor hundredvis af mænd er samlet for at byde ivrigt på dig.
- Hvad mener du? - Du er genstand for deres fantasier.
Den mest berømte geisha i denne hanamachi.
- Men det er jeg jo ikke. - Det bliver du.
- Hvem er ansvarlig for det her? - Spørg Mameha.
- Nu spørger jeg dig, okasan. - Hvorfor får Sayuri hovedrollen?
Det er din egen skyld. Du burde øve dig noget mere.
Hvad har Mameha gjort?
Talt med instruktøren under fire øjne?
Det er ikke alle geishaer, der gør brug af den valuta.
Jeg glæder mig til din optræden.
Du ved, hvor jeg elsker at se dig danse, Chiyo.
De er her alle sammen.
Baronen, Nobu-san, -
- vores højtelskede Hatsumomo og hendes sirlige general.
- Er der andre? - Selv din gamle ven doktor Crab.
Hvad nu, hvis jeg danser dårligt?
Hvis jeg nu kaster skam over mig selv, og ingen viser interesse?
Du vil være strålende.
Så er det tid.
Sayuri, du husker vel doktoren.
Jeg håber, min optræden fornøjede Dem, doktor.
Du danser med en utrolig indlevelse.
Jeg takker Dem ydmygest.
Det ser ud til, at du har vakt doktorens interesse igen.
Jeg er yderst taknemmelig. Hvis De har hørt noget sladder...
...så håber jeg, at De vil følge Deres eget råd.
Og hvad skulle det dog være?
Bed om en andens mening.
Formand, Sayuri præsterede virkelig en lidenskabelig optræden, ikke også?
Bestemt.
Mameha, har du inviteret formanden hjem til mig i weekenden?
Jeg afholder min årlige blomsterfest.
Jeg har jo sagt, at jeg ikke kan. Jeg har en vigtig aftale.
Skal du have fjernet et problem? Eller var det en uartig hemmelighed?
Baron, ville Sayuri ikke se betagende ud -
- blandt alle blomsterne på Deres gods?
Jo, meget betagende. Sørg for, at hun kommer.
Med en chaperone naturligvis.
Jeg er sikker på, at mr. Bekku vil være behjælpelig.
God ide, baron. Men Sayuri er nødt til at tage til teatret.
Mameha, jeg forventer, at hun kommer.
Nobu. Kommer du på lørdag?
Bare for at se på et kirsebærtræ? Det overlader jeg til formanden.
Du var fantastisk. Undskyld mig.
Hvis du helst vil være fri...
Jeg vil meget gerne af sted.
Så sørg for at være på vagt.
Der er en grund til, at Hatsumomo ønsker, du skal være der.
Tro mig, jeg kender baronen.
Han har en svaghed for smukke kvinder.
Og nu er du den mest besungne geisha i hele Miyako.
Og tillige den mest attråede.
Undskyld. Undskyld mig. Sayuri.
I dag er selv kirsebærblomsterne misundelige på hende.
Der er noget, jeg gerne har villet sige til dig i et stykke tid.
Jeg vil gerne...
...takke dig for din opmærksomhed over for Nobu-san.
Nobu kan være svær at have med at gøre. Han er så streng.
Han hader fester. Drikker kun sake med måde.
Og han foragter geishaer.
Men han...
Han er glad for dig.
I og med at De beundrer ham, respekterer jeg ham endnu mere.
Han vil aldrig selv sige det til dig. Han er alt for beskeden.
Vi kæmpede sammen i Manchuriet. Der var en eksplosion.
Han beskyttede mig mod det værste.
Som du nok kan forestille dig, står jeg i ganske stor gæld til ham.
Nobu har lært mig en masse. Blandt andet tålmodighed.
Jeg har til gengæld også forsøgt at lære ham noget.
- Man må nyde livet, mens man kan. - Kirsebærblomstens lære.
Det er derfor, Nobu synes om dig. Vi må ikke tage lykken for givet.
Det er ikke noget, vi har fortjent. Når livet går godt, er det en gave.
Det kan ikke vare evigt.
Sayuri.
Der er du jo. Jeg har en gave til dig.
Mameha bad mig vise dig min samling af kimonoer.
Den er ganske velanskreven.
Min bedstefar og min far samlede på kimonoer før mig.
Jeg har foræret en del værdifulde kimonoer til Mameha.
Jeg kan godt lide at give gaver til smukke piger.
Den er til dig.
Kom og se nærmere på den.
Er den ikke yndig?
Prøv den.
Baronen er alt for venlig.
Jeg prøver den gerne med Mameha, næste gang baronen er i Miyako.
Hvem ved, hvornår det bliver?
Tag den på nu. Vær ikke så genert.
Bare rolig.
Jeg har stor erfaring med at binde obi. Og binde dem op.
Lad være. Bekku-san venter.
Bekku venter ikke på nogen.
Lad være.
Hold op.
Vil De ikke nok lade være?
Sayuri, jeg vil bare kigge.
Det kan vel ikke skade. Det ville enhver mand ønske.
Jeg har hørt en lille fugl synge.
Hvor skødesløst.
- Du har spoleret alle vores planer. - Jeg gjorde ingenting.
Lad være med at fornærme mig. Jeg kender baronen bedre end som så.
- Han gav mig en kimono. - Solgte du dig selv for en kimono?
- Jeg har ikke solgt mig selv! - I dag begynder jeg at modtage bud.
Men hvilken pris kan jeg forlange, når folk peger fingre ad dig?
Han kiggede bare på mig.
Du vil blive undersøgt under mizuage- ceremonien.
- Hvis man finder dig værdiløs... - Jeg er ikke værdiløs!
Jeg er ikke værdiløs.
Hvor meget længere skal den budrunde vare?
Hvem vil også have en blomme, som nogen har taget en bid af?
Hvor meget blev det? 20 yen? 30?
Det beløb kan ikke passe.
Jeg går ud fra, at vi er enige. Jeg har vundet væddemålet.
Sayuri har skrevet historie.
Aldrig er en mizuage blevet solgt så dyrt. Ikke engang min.
- 15.000 yen. - Det er ufatteligt.
Naturligvis vil ingen af de penge gå til Sayuri. Eller til dig, Mameha.
De går til denne okiya. Alle 15.000 yen går til dette hus.
Det forstår jeg ikke.
Det skal gå i arv til Sayuri som min adoptivdatter.
- Hvad? - Det vover du ikke.
Jeg har ret til at gøre, som jeg vil.
Men du lovede Pumpkin, at okiyaen var hendes!
Se hende lige. Hun er stadig en jomfru-maiko.
- Kan du ikke adoptere os begge to? - Ti stille. Jeg er ikke noget fjols.
Pumpkin ville blot være Hatsumomos marionet.
Hvor længe ville du vente, før du smed os på porten?
- Jeg har givet dig alt. - Ja.
Din uforskammethed. Dit rædsomme temperament.
Hvem har betalt for den silke, du går i? Risene i din skål?
Tobakken i din pibe? Hvem?
Lad være med at overdrive. Du har aldrig haft en danna.
- Du siger det ikke. - Du valgte ham den uduelige Koichi.
Du lod ham snige sig ind ad dit vindue i tide og utide.
Ikke som en geisha.
Som en gemen prostitueret.
Så er det nok!
Desuden er du ved at blive gammel.
Men Sayuri...
Sayuri er som skabt til at blive en legende. Ikke?
Min kære okasan.
Vi får se.
Ikke sandt?
Sayuri, dit værelse er for lille.
Tag Hatsumomos.
Fra nu af vil dit navn være Nitta Sayuri.
- Tillykke til jer begge. - I lige måde.
Du fik alle vores ønsker til at gå i opfyldelse. Tusind tak.
- Må jeg spørge, hvem det blev? - Doktor Crab.
- Var Nobu skuffet? - Nobu bød slet ikke.
Det er imod hans mægtige principper.
Doktor Crab fik modstand af baronen. Min baron.
Vil du høre sandheden, Sayuri?
Det var ham, der bød højest. Tilgiv mig.
Men jeg lod doktor Crab vinde. Du forstår nok hvorfor.
- Jeg sværger, jeg er uskyldig. - Selvfølgelig er du det.
Ingen ville byde så meget for noget, han allerede havde taget.
Det var min egen skyld. Jeg beskyttede dig ikke.
Nyd dette øjeblik, Sayuri.
I aften brænder alle lysene i denne hanamachi for dig.
Min datter.
Nu er du en fuldbyrdet geisha.
Hvad laver du på mit værelse?
Jeg kom for at ønske dig tillykke.
Vær venlig at gå.
Jamen, lille Chiyo dog. Se, hvad jeg har fundet.
Hans initialer. Hvor elegant.
Du har holdt din kærlighed hemmelig længe.
- Det offer må enhver geisha bringe. - Nej!
Er det ikke her, du gemmer det? Ved dit hjerte?
Giv mig det.
Giv mig det!
Mor!
Pumpkin! Mor!
Kimonoerne! Pumpkin!
Jeg kunne have været hende. Nu er jeg geisha i det her hus.
Jeg kunne have været hende. Var vi så forskellige?
Hun nærede engang kærlighed. Hun nærede engang håb.
Jeg kunne have skuet ind i min egen fremtid.
Lige indtil den rigtige fremtid drattede ned fra himlen.
Stop.
- Korin. Har du set Sayuri? - Nej. Jeg ved ikke, hvor hun er.
Formand!
De sender os væk, men de vil ikke sige hvorhen.
Osaka. Men I må ikke tage af sted. Byen er et af de primære mål.
Tag jeres ting. Skynd jer.
Nobu og jeg leder efter fristeder til så mange af jer som muligt. Kom.
Her.
Arbejdstilladelse. Som sygeplejerske.
En af mine venner er chefkirurg i Kameoka.
Hvad med Sayuri? Kan vi ikke rejse sammen?
Bare rolig. Der vil blive sørget for hende.
Værsgo. Så kører vi.
Sayuri.
Sayuri, kom.
Det er Arima. Han fører dig op i bakkerne.
Nobu har en ven deroppe. En kimonomager.
Hvis nogen stopper dig, så vis dem det her.
- Behøver jeg tage af sted? - Det er afsides. Du er i sikkerhed.
Hvad med Dem? De sagde, der var farligt i Osaka.
Vores fabrik ligger der. Jeg har ikke noget valg.
Kør så.
Jeg skal nok udtrykke din taknemmelighed over for Nobu-san.
Et helt år uden nyt -
- om andet end død, nederlag og skam.
Rygter om byer, der forsvinder i røgskyer.
Så endnu et år...
... og endnu et, -
- indtil ens gamle liv blot er en drøm.
Havde jeg nogensinde været geisha?
Havde jeg nogensinde danset med en vifte i hånden?
Hvem ville kunne holde en vifte eller male deres læber nu?
Og så endnu et år. Intet nyt.
Ris. Arbejde.
Intet nyt.
Sayuri!
Sayuri, der er kommet en mand fra Osaka for at besøge dig.
Nobu-san.
General Tottori blev fanget og retsforfulgt som krigsforbryder.
Baronen mistede hele sin formue og begik selvmord.
- Hvad med okiyaen? - Mr. Bekku er død, men de andre...
Tante og Mor?
Uforgængelige som altid.
Og formanden?
Han har det godt efter omstændighederne.
Det er det eneste, der er tilbage af vores fabrikker.
Det gør mig virkelig ondt, Nobu-san.
Sayuri...
Vi vil genopbygge det hele, men vi har brug for din hjælp.
Hvad kan jeg gøre?
Et eller andet sted under dine pjalter -
- er du da stadig den største geisha i Miyako?
Kan et træ hverken uden blade eller grene stadig kaldes et træ?
Når jeg ikke står med andet end ruiner, -
- kan jeg så stadig kalde mig en forretningsmand?
- Jeg skulle have passet bedre på dig. - Nej, De har reddet mit liv.
Jeg står i kæmpe gæld til Dem.
Formanden og jeg har brug for finansiering.
Der er en herre, en vis oberst Derricks, -
- som har magt til at forlene os med en kontrakt.
Jeg viste ham et billede af dig.
Han bad om at møde dig.
Jeg er ikke typen, der kan overtale folk, Sayuri.
Men hvis du og nogle få andre geishaer -
- ville trække i kimonoen igen og gøre os følge, -
- ville vi kunne vise amerikanerne, hvor gæstfrit vort land kan være.
Jeg ville ønske, jeg kunne.
Men det er så længe siden.
Jeg er ikke i tvivl om, -
- at du ville kunne få enhver mands hjerte til at smelte.
Hvor modstandsdygtigt det end måtte være.
Jeg er ikke vant til at trygle.
Men du skal vide, at hvis du indvilger, -
- så vil formanden og jeg være dig yderst taknemmelige.
En dollar.
INGEN ADGANG
Formanden havde brug for mig.
Men jeg var langt fra den geisha, jeg engang havde været.
Vores skjulte verdens hemmeligheder var nu på postkort til kæresten.
Enhver gadetøs med maling i ansigtet og silkekimono -
- kunne kalde sig for en geisha.
Jeg ledte efter den eneste person, der kunne hjælpe mig: Mameha.
Krigen stod malet i hendes ansigt.
Alt ved hende, ikke kun hendes hjem, var svundet ind.
Sayuri, da min stakkels baron fyldte sine lommer med sten, -
- var jeg desperat. Hvad kunne jeg stille op?
Jeg solgte mine kimonoer, byttede mine jadekamme for rationer.
I starten smertede det mig, men jeg har forliget mig med det.
Nu tjener jeg lidt, men nok ved at udleje værelser.
Jeg vil ikke forfølge fortiden.
- Måske kunne det gavne dig. - Hvordan det?
Ved at minde dig om, at du engang med et enkelt blik -
- kunne tvinge en mand som baronen i knæ.
Jeg har da beholdt en enkelt kimono.
Baronen gav mig den, da han blev min danna.
Tak, Onei-san.
Lad mig høre. Hvad ved vi om at underholde amerikanere?
Chiyo-chan! Er det dig?
Jeg har ingen ret til at bede dig om nogen tjenester. Det ved jeg godt.
Jeg ryger kun Chesterfields nu.
Jeg har villet undskylde for det med okiyaen så længe.
Ved du, hvad soldaterne vil have mig til at synge?
Frank Sinatra og Dinah Shore.
Hvis du er i stand til at tilgive mig...
Sayuri, lad det ligge.
Vil du høre sandheden?
Jeg vil hellere tygge sand end vende tilbage til det liv.
Så er du altså ikke vred på mig?
Mig skal du ikke tænke på, min pige.
Jeg har flere kunder, end jeg kan nå at tage mig af.
Du virker så godt tilpas med de amerikanere.
De er nogle svin.
Hvem er ham obersten? Han lyder som en stor kanon.
Han har magt til at godkende amerikanske midler -
- til Nobu og formanden.
Så han vil altså betale os i amerikanske dollar?
Kontant?
Lad være med at spilde min tid. Tror du, jeg er idiot?
Jeg skal have 60 kartoner Lucky Strike, -
- eller også begynder jeg at handle med sergent MacPhee.
Jeg var nødt til at blive geisha igen.
Mor havde genåbnet okiyaen, men min pudderdåse var tom.
Mit kul var blevet til støv.
Men det var min eneste mulighed for at få formanden at se igen.
Ville han se mine medtagne hænder? Den tyndslidte silke?
Kan du se det? Du er dig selv igen.
Verden var fuldstændig forandret. Var han også det?
Og ville jeg omsider finde styrken til at indvie ham i mine følelser?
Du skulle se dig selv. Du ser ud, som om krigen aldrig har fundet sted.
Det glæder mig at se, at formanden har det godt.
Om forladelse for at jeg spurgte dig...
Nej. Jeg vil aldrig kunne gøre gengæld for Deres venlighed.
- Jeg har villet fortælle dig, at... - Sayuri!
Tillad mig at præsentere oberst Derricks.
Du er endnu mere betagende i virkeligheden.
- Min kollega, løjtnant Hutchins. - Det er mig en ære.
Sayuri er et af de mysterier fra Orienten, jeg fortalte dig om.
Et mysterium, som du måske kan løse.
Med forlov? Må vi... Oberst.
Godt, stå stille. Smukt.
- Hvem kan lide whisky? - Der er en, der er frisk.
I er vel ikke begyndt at feste uden mig, vel?
Tillad mig at præsentere Pumpkin.
Pumpkin, kig herover. Lige et øjeblik.
Okay, de herrer.
Hvor er det længe siden.
De har ikke forandret Dem. De ligner en lille dreng.
Han har så mange historier.
Gode for ham, ikke så gode for os.
- Må vi gøre de herrer selskab? - Det her kan jeg godt vænne mig til.
Derhjemme får vi et hurtigt styrtebad på kolde fliser med et stykke lud.
Men her gør I alting til et ritual, ikke?
Det er kunsten at forvandle vaner til nydelse, hr. oberst.
Som talt af en ægte geisha.
Hvis vi gør forretninger, kan vi måske besøge Dem en dag.
Jeg vil gerne se USA.
Jeg kan en lille leg. Den hedder "Sandheder og løgne".
Den kender jeg godt. Derhjemme kalder vi den "ægteskab".
Nej, jeg mener det. Hør nu godt efter.
- Sayuri kender reglerne. - Det gør alle kvinder.
Hver person kommer med to udsagn. Det ene er sandt, det andet er løgn.
Hvis man gætter rigtigt, skal løgnhalsen drikke.
Så det kan altså betale sig at tabe.
Nu er De med. Jeg begynder. Lad mig se.
En dag i Sapporo, hvor jeg blev født, -
- var der en fisker, der fangede en talende fisk.
Det er den anden, der er sand. Jeg har ikke engang hørt den endnu.
- Hvordan kunne De vide det? - Du skal drikke.
Hvis jeg drukner, er det Deres skyld.
Jeg kan ikke måle mig med geishaer. De er eksperter i at bedrage.
Jeg er kun ekspert i én eneste ting:
Sake.
Sayuri, den mest sande historie, du kan komme på.
Engang, da jeg var en lille pige, -
- var der på bredden af Sunogawa-floden -
- en smuk, fremmed mand, der var så sød at købe en is til mig.
Jeg tror, vi skal stoppe legen. Pumpkin ender med at besvime.
Det er en sand historie.
Undskyld.
- Hvad foreskriver etikken? - Hvabehar?
Hvis jeg nu vil se dig privat.
Jeg beklager, hr. oberst, men det er ikke sædvane for en geisha.
Vær nu ikke så knibsk. Er det et spørgsmål om prisen?
Selv hvis der var en pris, ville De umuligt kunne betale den.
Jeg så jer hviske til hinanden. I har arrangeret et stævnemøde, ikke?
- Hvad har De lovet ham? - Dit selskab. Ikke andet.
Han lod til at forvente en hel del.
Hvis jeg havde ønsket en gemen luder, kunne jeg have betalt for en.
Hvad er det, De prøver at sige?
Bare tanken om, at du var sammen med ham eller nogen anden mand, -
- ville få mig til at betragte dig som død!
Kan du da ikke se, at jeg vil have dig for mig selv?
Du har ødelagt mig.
Inden vi mødtes, var jeg en mand af disciplin.
Jeg skulle ikke have bedt dig komme.
Formanden var imod det. Jeg skulle have lyttet til ham.
Jeg beder om forladelse, Nobu-san.
Det var tåbeligt af mig at tro, at De ville sjakre med mig.
- Så du aftalte ingenting med obersten? - Lad være med at fornærme mig igen.
Hvis han ratificerer vores kontrakt, -
- vil jeg blive en holden mand igen.
Der er intet, jeg ønsker mig mere -
- end at blive din danna.
- Jeg står allerede i gæld til Dem. - Jeg vil ikke lade mig afvise.
Vi er knyttet til hinanden. Jeg ved, at du føler det samme.
Jeg har aldrig haft til hensigt at vildlede Dem.
Jeg bryder mig ikke om at blive foregøglet noget, -
- som jeg ikke kan opnå.
Da jeg mødte Nobu, var jeg så dum at vise ham opmærksomhed.
Du må ikke afvise ham.
- Men, Mameha... - Hvad vil han ikke tro?
- Han værnede om dit liv. - Ejer han det så?
Jeg ved, hvordan det er at hutle sig igennem livet uden en danna.
Jeg vil gøre hvad som helst.
Leje værelser ud? Nasse dig til hvert eneste måltid?
- Er det sådan et liv, du vil have? - Jeg vil selv bestemme over mit liv!
Nobu har aldrig vist dig andet end velvilje.
Jeg ønsker ikke blot velvilje.
Hvad mere kan vi geishaer forvente os?
Du nærede følelser for baronen, gjorde du ikke?
- Det tillod jeg aldrig mig selv. - Lad være med at lyve for mig.
- Med tiden vil du lære det. - Jeg vil ikke lære det!
Vi bliver ikke geishaer for at forfølge vores egen skæbne.
Vi bliver geishaer, fordi vi ikke har andet valg.
- Pumpkin? - Hvad er der galt?
Ikke noget. Jeg vil bare bede dig om en tjeneste.
Sig frem.
Klokken ni skal du føre Nobu til bassinet i den fjerne ende af haven.
Hverken et minut før eller efter. Okay?
Og vær sød ikke at sige til Nobu, at jeg venter på ham dér.
- Er det en overraskelse? - Ja, det er en overraskelse.
Hvad? Nej nej, vent lidt.
- Vent! - Skal vi gøre det eller ej?
Nå?
Formand?
Formand!
Hvordan kunne du gøre det? Du aner ikke, hvad du har gjort.
Jo, jeg gør.
Det forstår jeg ikke.
Hvorfor slæbte du formanden med?
Fordi jeg ved, hvad du føler for ham.
For lang tid siden tog du noget fra mig.
Det eneste, jeg nogensinde virkelig har ønsket mig.
Nu ved du så, hvordan det føles.
Hjertet dør en langsom død.
Det lader hvert et håb falde som visne blade.
Indtil der en dag ikke er flere.
Intet håb. Der er intet tilbage.
Hun maler sit ansigt for at skjule det.
Hendes øjne er som dybe vande.
En geisha har ikke lov til at ønske noget.
En geisha har ikke lov til at føle noget.
En geisha er en kunstner i en flygtig verden.
Hun danser.
Hun synger. Hun underholder dig.
Du får, hvad du ønsker. Resten er skygger.
Resten er hemmeligheder.
Sayuri, skynd dig. De har lige ringet fra tehuset.
Du skal mødes med en meget vigtig kunde i aften.
- Hvem? - Det må være Nobu. Ja.
Han må være en af de rigeste mænd i hele Osaka.
Han vil indfri sit løfte til dig.
Han vil være din danna.
Giv mig den.
Det var på tide.
Omsider bærer min investering frugt.
Keiko, måske vil du en dag være lige så heldig.
Ingen geisha kan ønske sig mere.
Lad mig se den.
Formand?
- Hvor er Nobu-san? - Han kommer ikke.
Er der noget galt?
Han ved godt, hvad der skete. Han har ikke anlæg for at tilgive.
Det, der skete ude på øen...
Du behøver ikke forklare det.
Men jeg har bragt skam over mig selv hinsides enhver form for tilgivelse.
Nej, det er mig, der beder om tilgivelse.
Det forstår jeg ikke.
Måske, hvis du havde kendt sandheden...
Sandheden?
For nogle år siden...
...var jeg på vej i teatret.
Jeg så en lille pige stå og græde ved Sunogawa-floden.
Jeg stoppede op for at købe en is til hende.
Vidste De godt, at jeg var den lille pige?
Hvorfor tror du, Mameha tog dig under sine vinger?
Mameha opsøgte mig på grund af dig.
Bare De havde fortalt det for længe siden.
Hvad kunne jeg gøre? Jeg skylder Nobu mit liv.
Da jeg så, at han kunne finde lykken sammen med dig, så jeg tavs til.
Men det kan jeg ikke længere.
Jeg håber, at det ikke er for sent.
Du skal ikke være bange for at se på mig, Chiyo.
Kan De ikke se det?
Hvert eneste skridt, jeg har taget, -
- siden jeg som barn stod dér på broen, -
- har jeg taget for at komme tættere på dig.
Man kan ikke bede solen om at skinne mere.
Eller bede regnen om at regne mindre.
En geisha kan kun være en halv hustru for en mand.
Vi er tusmørkets hustruer.
Men at finde venlighed -
- efter så meget fjendskab, -
- at indse, at en lille pige med mere mod, end hun vidste af, -
- skulle se sine bønner blive opfyldt...
Kan det ikke kaldes lykke?
Jeg har jo hverken levet som kejserinde eller dronning.
Det her er memoirer fra et helt andet liv.